Åh, nej. Helvete.
Helvete! Helvete, helvete, helvete! Jävla skit!
"Likgiltighet är för mig symbolen av ondska."-Elie Wiesel
"Psykopater... Människor som kan skilja på rätt och fel-"
"-men inte bryr sig ett skit." -Elmore Leonard
Slappna av, druggie Dougie.
Kalla mig inte det. Mitt namn är Doug eller Douglas. Jag är vuxen!
Jag tror visst att han hävdar sin auktoritet.
-Hävdar du din auktoritet? -Han kanske tror att han bestämmer.
Tror du att du bestämmer här, druggie Dougie?
Kalla mig fan...
-Vad sa jag? -Han sa åt dig att slappna av.
Det gjorde jag. Jag sa åt dig att slappna av. Inte sant?
-Vad vill ni mig? -Vi vill se om du älskar din nya gud.
Känner du till Yubitsume?
Ja, det är den där kycklingrätten på Benihana.
Nej, det är en Yakuzaisk ritual. Yubitsume är en form av ursäkt.
Om en medlem vanärar sig själv eller en ledare måste han utföra det.
-Utföra vadå? -Han måste använda den här.
För att skära av toppen av sitt lillfinger.
Dra åt helvete. Jag skär inte av toppen av mitt finger.
-Det är upp till dig, druggie Dougie. -Ja, vi är inte pundarna här.
Det här betyder ingenting för oss.
Vi skulle lika gärna kunna spola ner det.
-Vi vet att du inte hade gillat det. -Du är en så kallad supermissbrukare.
Dessutom ber vi bara om ett lillfinger.
Det kommer göra jävligt ont!
Det kittlas egentligen bara lite.
Och du får det där underbara cracket att döva smärtan med.
Sen kör vi dig till ett sjukhus och de syr ihop dig.
Det här är... Det här är sjukt.
Så är även drogmissbruk, men här är vi.
Du har definitivt vanärat dig själv, så...
...jag ser inget bättre sätt att gottgöra det på.
-Bara toppen, eller hur? -Det är allt.
Vad säger du, druggie Dougie? Lillfinger eller inget lillfinger?
-Ni tar mig till sjukhuset efteråt? -Jag svär.
Låt oss öka insatsen lite.
Du har förmodligen aldrig sett ett kilo kokain förut, så...njut.
-Det är fortfarande Yubitsume. -Men...
...du måste använda den här.
Helvete. Hur fan ska jag skära av fingret med en sten?
Lista ut det. Det där är ditt problem, druggie Dougie.
Annars kan du satsa på det lilla paketet-
-och använda kniven som en liten subba.
Ska vi räkna ner?
-Helvete! -Du fixar det här!
-Det gör ont! -Kom igen!
-Hugg bara av benet och du är fri! -Slå igen!
-Gör det Doug! -En gång till!
Herregud. Jag är imponerad, Douglas.
Otroligt.
-Du hade rätt. -Pundare gör vad som helst.
-Hjälp! -Jag håller mitt ord. Du vann.
Vad fan var det där om?
Jag satsade en dollar på att du skulle använda stenen.
Charles trodde att du skulle fega ur och ta kniven.
Satsade ni pengar på mig, era jävla yuppies?
Vad är det som är så kul?
-Det är florsocker. -Och paketet är salt.
Era jävla svin. Snälla ta mig bara till sjukhuset.
Var är våra nycklar, druggie Dougie?
-Om de hade varit ormar... -Hade de bitit mig. Jag vet.
Ni kan inte lämna mig.
Måste dra, druggie Dougie. Det har varit kul.
Lämna mig fan inte här!
Hjälp mig för i helvete!
-Är du anständig, mor? -När är jag nånsin inte anständig?
Påstår du att jag inte är en dam, Charlie?
Självklart inte, mor. Hur har du sovit?
Fruktansvärt. Om jag kunde röra mig utan smärta...
...hade jag vänt och vridit mig hela natten.
Jag är ledsen att höra det.
-Men du är fortfarande vacker. -Ja?
-Är jag fortfarande din favoritflicka? -För alltid.
-Du har sannerligen blicken, hjärtat. -Tack, mor.
Vad är klockan?
-Kan du hämta min medicin? -Gärna.
-Jag hade en märklig dröm i natt. -Jaså?
Ja. Jag stod mitt på vägen...
...och såg en förskräckligt vanställd man dras ur en bil.
-Och gissa vad? -Vadå?
Det började regna rosenblad. Är inte det opassande?
Dessutom slutade poliserna och läkarna runt bilen-
-dra ut mannen och började dansa som i en musikal.
-Vad hände sen? -Min son kallade mig oanständig.
-Vet du vad Freud skulle säga? -Vem bryr sig vad Freud skulle säga.
-Det är bara massa psykologtjafs. -Förmodligen sant.
Det är bara en serie av påhittade föreställningar.
Knappt elva på förmiddagen...
...och Freud är ämnet. Jag missar nåt.
-God morgon, Thomas. -God morgon, mamsen.
Ni var ute sent i går kväll. Hoppas inte att ni hamnade i trubbel.
Inte det minsta.
-Är det sant? -Ja, självklart.
Bra.
Charles. Frukost.
-Ha en bra dag. -Detsamma, mor.
Står det nåt?
-Om vadå? -Om i går kväll.
Jag är säker på att vår vän antingen förblödde eller lappade ihop sig.
Gör mig en tjänst. Nämn aldrig Doug igen.
Det är bäst för oss alla.
-Självklart. Förlåt. -Nej. Be aldrig om ursäkt.
Ursäkter är ett tecken på svaghet. Det har vi inte råd att vara.
-Mer kaffe, killar? -Gärna.
-Genevieve. Vilket fint namn. -Tack.
Jag uttalar det Genevieve. Det låter finare.
-Du är ny här. -Ja, jag började i går.
Vi är stammisar. Så vi kommer träffas en del.
Toppen.
Jag är Thomas och djävulen med pannkakor i munnen är min bror Charles.
-Ursäkta mig. Hallå. -Hej, jag är Genevieve. Igen.
-Mamma. -Det där är min dotter Maddie.
Hojta till om ni vill ha påtår.
Det där är typen av kvinna som män skapades för att förstöra.
Genevieve.
Du ser ut att behöva påfyllning.
Thomas. Thomas?
Thomas! Du spiller grädde överallt.
-Försvann du en stund? -Hon har stora höfter.
Det är tecken på en frisk livmoder.
Kan det gå en dag utan att du använder ordet livmoder?
Det är mitt favoritord. Jag kan inte hejda mig.
Jag känner för en film i dag. Du?
-Vi borde skaffa en prostituerad. -Va?
-Hade du salt på det här? -Lite.
-En prostituerad? -Vi borde skaffa en.
-Varför då? -För att det är dags.
Så vi ska verkligen göra det? Är vi redo?
-Du fegar inte ur, va? -Nej.
Jag trodde bara inte vi var redo.
Vi är redo. Vi har testat oss själva och andra.
Vi går vidare.
-Ska vi bara ringa en eskortfirma? -Nej, det lämnar spår.
Du ska vara den med högre IQ.
-Ska vi plocka upp en tjej på gatan? -Ja, och sen åker vi till ett motell.
Motell? För det lämnar ju inga spår.
Vi betalar kontant, hon bokar rummet och ingen ser oss.
Okej. Vi borde även hyra en bil så att deras...
Nej. Det lämnar spår.
Vi lånar mammas bil. Hon behöver den ändå inte.
-Vilken typ av tjej borde vi ta? -Vilken som helst.
I slutändan är det samma kött.
Kan ni två rövhål hålla käften?
Jag försöker se filmen. Håll bara käften!
Vi är inga djur. Men han finns med på listan.
Det borde inte vara vilken tjej som helst.
Hon borde vara speciell.
Okej. Bestäm du. Det spelar ingen roll för mig.
-Din likgiltighet är kvävande. -Min likgiltighet är berättigad.
Ingen kommer bry sig om de här tjejerna. Snygg eller inte.
Den där.
Den pråliga? Hon är skröplig.
-Varför hon? -Hon är vacker.
Hon liknar mor.
Okej.
Kom hit.
God kväll, pojkar. Hur kan jag stå till tjänst?
Min bror och jag har noggrant valt ut dig för kvällens nöjen.
Valt ut mig? Båda två?
Ni råkar inte vara poliser?
Nej, ma'am. Bara vanliga amerikanska kåtbockar.
Ja, jag kan se det.
-Jag är Drew och det här är Hank. -Trevligt att träffas. Jag är Vanity.
-Är det ditt riktiga namn? -Nej, självklart inte.
-Ska vi festa eller vad? -Jag ska bara hämta min väska.
Vi hade kunnat åka till nåt trevligt ställe.
Snuskiga ställen för snuskiga saker.
Jag går och fräschar upp mig.
-Hur gör vi det? -Du vill ligga med henne, eller hur?
Vi kan inte våldta henne. Det lämnar sperma.
Inte ens med kondom är det säkert.
Kände du hur hon luktade? Hon stinker av tillagat kött.
Det är inte kött, min bror. Det är lukten av orenhet.
-Så hur gör vi? -Vi får se hur det utvecklas.
Så... Vad vill ni små pervon gör med mig?
En massa saker, ma'am.
Du behöver inte kalla mig ma'am. Jag är din hora, inte bibliotekarie.
Men jag kan vara det om du vill.
Kör vi solo eller trekant?
Jag gör inte analt, vanligtvis. Men jag kan övertygas.
-Jag sväljer inte... -Det är ett rökfritt rum.
-Seriöst? -De är största dödsorsaken i USA.
Okidoki.
-Ni pojkar bestämmer, så... -Nej, nej, nej. Du bestämmer i kväll.
Vi vill att du styr.
Jag gillar din stil, blondie. Du får vara först.
Gillar ni det ni ser?
-Jag har alltid velat bli balettdansös. -Ändå blev du prostituerad.
Livet är det som pågår medan du gör upp andra planer.
Är inte det ett skituttryck? Guds vägar äro outgrundliga.
-Hur många sexpartners har du haft? -Många.
För många.
Vad skulle din mamma tycka om det här?
Hon skulle säga: "Hoppas att de där sexiga brorsorna dricksar bra."
Vet ni vad som är lustigt? Det här är min största fantasi.
Inte exakt kanske, men nära nog.
-Vad gör du? -Jag ska suga din kuk. Är det okej?
-Låt mig värma upp först. -Bort från mig. Du äcklar mig.
-Vad gör du? -Hon är inte den rätta.
-Vad menar du? -Hon är så oren. Hon är rutten!
-Hon kan inte bli vår första. -Är jag din första?
Vänta, Thomas!
-Thomas. -Bort från mig.
Thomas. Jag pratar med dig.
-Vad hände? -Hon var inte ren!
Hon var inte ren. Hon var en bit skräp.
Det var helt fel.
Helt fel? Hur då? Vi visste var hon var redan innan.
Nej. Nej. Det är fel taktik.
Vi gör på fel sätt.
Gör vi? Eller förlorade du bara ryggraden?
Vad sa du? Vad fan sa du? Gör aldrig det!
-Jag är ledsen. -Säg aldrig så till mig igen.
Jag förlorade inte min ryggrad, din idiot!
Hur såg du inte att hon inte var rätt? Är du för korkad för att fatta?
Hur då? Vi skulle döda henne, inte sätta henne på piedestal.
Exakt min poäng. Vi borde sätta dem på piedestal.
I alla fall vår första.
Det borde inte vara nån gatuslampa.
Det borde vara nån vars död skulle betyda nåt.
Prostituerade dödas hela tiden. Livet går vidare.
De måste minnas vad vi gör och vilka vi gör det med.
Vi kunde spänt fast henne och fått det att likna Jack Uppskäraren.
-Det hade skapat rubriker. -Nej!
Kom ihåg, det här är ett experiment.
En prövning av det överlägsna intellektet mot de svagsinnade.
För att det ska verka upplyftande måste det betyda nåt!
Men då måste vi göra det till konst.
Det måste vara en djärv handling som står ut.
Offren är lika stor del av det som vi. De är målarduken.
Och vi...är penslarna.
Jag såg ljuset från under dörren och tänkte att du var vaken.
Ja, jag har svårt att sova.
-Kan jag göra nåt? -Stoppa om mig och sjung en sång?
Okej.
Du ser bekymrad ut. Är allt okej?
Ja, jag mår bra. Bara mycket att tänka på.
Du vet att jag läser dig som en bok. Nåt stämmer inte.
Det är ingenting.
Vi ska berätta allt för varandra. Inga hemligheter.
-Är det Thomas? Han är svag och... -Nej, mor.
Allt är bra.
Om det inte vore för den blicken.
Få se... Vilken sång vill du höra?
-Jag skulle behöva lite solsken. -Det ordnar vi.
-God kväll, främling. -Hej, Genevieve.
Du minns.
-Slå dig ner var som helst. -Om du gör mig sällskap.
Kakdeg är min favorit, men vi har den inte.
Jag har aldrig varit ett fan av kakdeg.
Flesta killar är inte det. Det kanske är en tjejgrej.
Så din man har inget emot att du jobbar sent?
-Jag är inte gift. -Jag antog eftersom...
Bli gravid och gifta sig kan vara ömsesidigt uteslutande.
Det vara bara en...dum tid i mitt liv.
Jag ångrar inte min dotter. Jag älskar min lilla Maddie.
-Du har en tatuering. -Ja. Souvenir från den gamla tiden.
-Den är vacker. -Tack. Maddie gillar den.
Berätta om dig själv. Vad sysslar du med? Vad gillar du?
-Är du okej? -Ja. Nervöst tick antar jag.
-Är du nervös? -Ja.
Jag är trots allt ensam med en märklig kvinna-
-och jag vet inte vad du tänker göra med mig.
Du är i trygga händer.
Bra att veta.
-Din bror då, vad gör han? -Han är författare.
Han vill skriva sanna deckare. Han är fascinerad av döden.
Jag skulle inte klara det. Det finns nog med hemskheter i världen.
Tillbaka till arbetet. -Sätt dig ner så kommer jag.
Träffar du nån? Förlåt mig.
Det var inte meningen att vräka ut det. Det är bara...
...jag undrar om du kanske vill gå på bio nån gång?
-Gillar du tjejfilmer? -Inte direkt, nej.
Vad synd. Du lär dig.
Det var kul.
Du lyser.
-Gör jag? -Det är bländande.
Tack.
-Får jag? -Vad?
-Jag vill hålla din hand. -Åh, visst.
-Jag kan känna det. -Vad sa du?
Inget. Förlåt.
-Har ni choklad? -Vi har bioskit.
-Den var faktiskt riktigt bra. -Jag skulle säga alldaglig.
Skojar du? Den var så fin.
Hallå! Jag visste inte att ni kollade på den här filmen.
-Visst var den bra? -Jag vet, och slutet.
Vem kunde ana att han skulle ta sig till altaret efter allt.
Eller hur. Den var så bra.
-Vad tyckte du, Charles? -Den var okej.
Mannen som argumenterar värdet av Bela Tarrs filmer mot Bergmans-
-och allt han kan säga är "Det var okej."
Vissa filmer förtjänar bara ett okej. Man kan inte gilla all konst.
Det går emot syftet med personlig avsikt och fri vilja.
Bra sagt, sir.
Jäkla batteri. Får jag låna din telefon?
Mamma passar Maddie. Jag sa inte var jag skulle vara.
-Han har faktiskt ingen mobil. -Det kan orsaka hjärncancer.
Vi har en telefon hemma vilket är precis runt hörnet.
Jag borde kanske gå hem. Jag jobbar i kväll.
Var inte löjlig, kom över på lunch. Jag är en fantastisk kock.
-Gillar du pasta? -Jag älskar pasta.
Toppen! Stanna i en timme och sen kör Charles hem dig.
Vet du vad, ring Maddie och din mamma. Bjud över hela familjen.
-Vad säger du? -Okej.
Välkommen hem till oss.
Känn dig som hemma.
Telefonen är trasig, jag hämtar min mobil.
Vad gjorde du på biografen? Spionerade på oss?
Hon är perfekt.
-Vad pratar du om? -Spela inte dum.
Hon är vacker, snäll, älskad och till och med en mor.
-Hon är så jädra perfekt. -Nej.
Nej, jag tror inte det.
Du tror inte det? Varför gick du i så fall ut med henne?
Det var som sjutton, du gillar den här tjejen.
-Gillar du på riktigt den här tjejen? -Hon lyser.
Jag då? Din storebrorsa?
Vad ska jag göra när du väljer henne före mig?
-Vad vet du ens om henne? -Okej.
Hon är säkert lika lösaktig som Vanity. Alla kvinnor är likadana.
Vi måste hålla oss rena. Har du glömt det?
Okej. Okej.
Vad vill du att jag gör? Du krossar mitt hjärta.
Ska jag bara ge upp? Det kommer jag inte.
Du är min lillebror och jag ska skydda dig.
-Okej, sa jag. -Duktig pojke.
Du vet...
Hon är en söt lite sak, inte sant?
Det vore kanske inte så dumt att gifta sig med en sån.
Döda henne, Thomas.
Vem behöver bekymret? Om hon lyser, är hon rätt.
-Hon är vår målarduk. -Okej, visst.
-Så hur gör... -Följ mig.
Dessvärre...
...kan jag inte hitta den jäkla saken.
Okej, det gör inget. De klarar sig utan mig.
Låt mig distrahera dig med lite gudomlig fettuccine.
-Hur låter det? -Toppen.
Räkor? Är du allergisk...? Räkor blir det.
-Charlie! -Mor kallar, Charles.
-Är er mamma här? -Hjärtat!
Ja, hon är...hon är sjuk. Jag är strax tillbaka.
Tantproblem.
-Du är inte en stygg pojke, va? -Nej. Nej, mor.
Thomas gör inget han inte borde? Ger dig idéer?
Nej, jag lovar.
Han är som ett kräftsår.
Försöker alltid vara den större mannen.
Jag är så glad att du har den där blicken.
-Kan du fylla på, gubben? -Självklart.
Jag vill försöka sova lite.
Så att ni får lite lugn och ro med er vän.
Charles säger att du är intresserad av seriemördare.
Jag gillar de obskyra. Earl Nelson, Henri Landru.
Jag anser dem vara konstnärer. Genier.
Är det sant? Jag vet inte.
Vad driver nån till att vilja döda annan människa?
Jag anser inte det vara genialt. Det är galenskap.
Det finns neandertalare överallt, Genevieve.
Det finns rovdjur och byten.
Tricket är att äta innan du blir äten.
Det kanske är sant, men mord borde inte beundras.
Jag hade inte velat leva så.
Då kommer du att sväljas. Den bäst anpassades överlevnad.
Livet har redan svalt mig.
Nu kan jag bara lära min dotter att vara bättre än sin mamma.
Det vill alla föräldrar. De flesta misslyckas.
Har nån nånsin sagt att du låter som en skitstövel?
Inte till mitt ansikte, nej.
Tack.
Herregud. Du strålar.
-Snygg räddning. -Jag menar det.
-Du är strålande. -Okej, okej.
Låt oss få det överstökat.
-Vad gör du? -Vi har väntat länge på det här.
-På vadå? -Dig.
Du, unga dam, kommer bli vårt mästerverk.
Säg åt honom att backa, Charles. Det är inte kul.
Kul?
Tror du att jag driver med dig, miss Genevieve?
Vad är det för jävla snofsigt namn?
Uppblåsta subbor som du är bättre döda.
Charles, det är...
Thomas!
Thomas. Är du okej, Thomas?
Hon kommer undan. Hon kommer undan! Kom igen!
Snälla hjälp mig nån!
-Hon lider. -Det är så vackert.
-Charles? -Hjälp mig. Hjälp mig.
-Titta på henne, Thomas. -Försvinn.
-Titta på henne. -Sluta.
Snälla, Charles. Varför gör du det här mot mig?
Jag gör inte det här mot dig.
Jag gör det här för dig. För att du är vacker.
Jag gjorde inget mot dig.
Du lyste. För att du är strålande.
För gud skull, sluta. Hon är död.
Vi tog bort hennes ansikte. Vi tog bort hennes jäkla ansikte.
Vad har vi gjort?
Åh Jesus.
Det är vackert. Thomas!
Det var en gudomlig handling!
Det var gudomligt och universum samtycker!
Såg du när jag sa att det var för att hon var strålande?
Hon log. Som att hon gav mig tillåtelse.
Hon log fan inte.
-Varför sparade du den där? -Det är en av mina souvenirer.
Vad är det med dig?
-Du skakar. -Inget. Glöm det.
Jag känner dig. Vad är det?
Jag menar... Vi lyckades.
-Vi gjorde det. -Ja. Vi gjorde det.
Problemet är...att jag inte gillade det.
Det borde inte ha varit så där.
-Hur skulle det ha varit? -Jag vet fan inte!
-Du behöver inte svära. -Jag behöver inte svära?
Dra åt helvete! Det skulle inte ha känts så.
Hur då?
Medlidande.
Jag tyckte...synd om henne.
Det var tråkigt att höra.
Swinberg. Det var inte i går.
-Hur mår ungarna? -Jag har inga barn.
Jag menar bollarna. Du har testikelcancer, eller hur?
Ja, hur visste... Juste. De är på bättringsvägen.
-Jag kom in sent. Uppdatera mig. -Kvinna, 26 år.
-Jösses. -Hon hittades på sidan av vägen.
Nån har slagit en sten i ansiktet på henne, ett flertal gånger.
-Definitivt en sten? -Vi hittade den inte, men...
...stenflisorna i såret tyder på att det var mordvapnet.
-Inga fingeravtryck? -Nej.
Vi väntar fortfarande på fiberanalysen, platsen var inte direkt orörd.
Vi såg även att en bit hud saknas bakom högra örat.
Det ser ut att vara hastigt bortskuret. Förmodligen en trofé.
Självklart. Han ramade säkert in den med.
Okej, raring. Låt se om vi kan hitta dem som gjort det här.
-Sugen på film? Jag är på humör. -Inte jag.
Du kan ta det. Jag tänkte ändå inte äta det.
-Hur visste du? -Jag såg det.
Jag tror att jag kan se allt nu.
Förlåt mig, inte meningen att skrämmas. Får jag slå mig ner?
-Självklart, konstapeln. -Detektiv Homer Gaul.
Så länge det är tydligt kan ni kalla mig Homer.
Hur kan vi hjälpa dig, Homer?
Jag vet inte om ni hört den dåliga nyheten än...
...men en av servitriserna här hittades mördad i går kväll.
Åh nej. Herregud. Vem?
Söt liten sak. Hon hette Genevieve Dubois. Känner ni henne?
Litegrann. Hon serverade oss när vi var här.
Det är därför jag stör er.
Jag bad Angelo, ägaren, att peka ut stammisarna.
Han nämnde bland annat er.
-Vi är definitivt stammisar. Inte sant? -Ja.
Och ni två är vänner? Älskare?
Det är inget olagligt som pågår här, va?
Nej, vi är bröder. Jag är Charles Brubaker, det här är Thomas Lo Bianco.
-Olika pappor? -Det stämmer.
-Du måste vara bra på det du gör. -Du smickrar mig.
-Det är en gåva. -Varsågod, detektiven.
Snälla, säg Homer. Vi är kompisar. Låt mig...
Angelo, Angelo, Angelo. Första gången jag får riktigt kaffe.
Har ni smakat det här kaffet? Otroligt!
Som om kanel och Jesus fått barn.
Lita inte på honom, Charles. Döda honom.
Pratade ni nånsin med Genevieve? Träffade henne utanför jobbet?
Det kan jag inte påstå. Men vi ville.
Hon var sannerligen en söt liten sak. Som du sa.
Ja, jag utgick såklart ifrån bilder.
Den som dödade henne...
De sjuka jävlarna gjorde verkligen en uppvisning.
-Hur dödades hon? -Charles.
Det hjälper knappast utredningen att jag sprider detaljer, eller hur?
Slå på de lokala nyheterna. De blodiga detaljerna visas nog runt sex.
Nu... Om jag skulle vilja nå er igen...
-Hur gör jag det? -Det här är vårt hemnummer.
Det är i bladguld.
Kompisar. Jag vill tacka er.
Thomas. Lite hyfs, tack.
Var det nåt jag sa? Faster bad mig alltid att anpassa tonen.
Nej, vi är sjuka. Vi vill inte sprida det.
Dessutom har du jobb att göra.
-En sjukdag nu hade sinkat dig. -Det är väldigt omtänksamt av dig.
Vi pratar snart, kompisar.
Hej, får jag prata med er?
Såg du hans kopp? Han hade lyster.
-Han ville skaka våra händer. -Hur vet du det?
Vad sägs om en utländsk film? Nån lång.
Jag mår inte bra. Kör hem mig.
Skyll dig själv, tråkmåns.
Vi tar en bild.
-Jag gillar den. -Den var bra.
Ursäkta mig, gamling.
Detektiv Homer Gaul adderar utmärkelse till sin redan felfria meritlista
Homer Gaul, besynnerlig insikt- Men är han en synsk detektiv?
Herregud, era pervon. Ut härifrån. Ut, ut. Rör på er.
Har jag sett er förut? Rör på er.
Synsk polis. Du måste skämta.
-Mrs Dubois? -Hallå, detektiven.
-Hur är det? -Vi försöker vara starka. För henne.
-Hej, Maddie. -Det här är mannen jag pratade om.
Får jag skaka din hand?
Säg till om ni vill ha påtår.
Tack för det, sötnos. Jag är så ledsen.
-Du är typ hennes hjälte. -Hon är typ min.
Jag svär på mitt liv att jag ska hitta dem som gjorde det här mot din mamma.
Det är mitt jobb att se till så att små flickor inte gråter.
Du kan räkna med mig. Okej?
Jag är yxan och de är de stora stygga vargarna.
Vem är det? Vem i helvete är det?
Varsågod. Skinka och ost.
-Extra majonnäs? -Extra, extra majonnäs, min kära.
-Jag måste gå, men Thomas kommer... -Nej.
Jag lägger mig tidigt i kväll. Förhoppningsvis.
Åh...Okej.
-Botten upp. -Över läppen och genom gommen.
-Sov gott. -Var en duktig pojke.
Jag ska vara den allra bästa, mor.
-Vad ska du göra i kväll? -Bara köra. Vi ser vad som händer.
-Du ska väl inte... -Om det är menat, tillåter jag det.
Minns du polisen från i morse...? Han är tydligen synsk.
Jag visste det. Nåt sa åt mig att hålla dig borta från hans hand.
-Det var därför hans dryck lyste. -Han har 98% fällande domar.
-Allt vi kan göra är att hoppas. -På vadå?
Att vi hamnar inom de gyllene 2%.
-Han vet. Jag är säker. -Syner är inte bevis.
Även om han är väldigt bra på det.
Han kanske vet, men han måste fortfarande bevisa det.
Vi står över det här och det har vi alltid gjort.
-Vet du var nycklarna är? -Nej. Hur ska jag veta det?
Thomas... Ljuger du för mig?
Vad sägs om att vi stannar hemma, blir fulla och kollar skräp-tv?
Det är tråkigt. Om det är nåt jag hatar så är det att ha tråkigt.
Nu...
Den där bulan i din ficka råkar inte vara nycklarna?
Tack. Vad skulle jag göra utan dig, storebrorsan?
-Hallå där, snygging. -Ser man på.
-Var är Piff? -Han är hemma. Han är lite blyg.
Han vet inte hur man behandlar en kvinna.
-Men det gör du? -Finns bara ett sätt att ta reda på.
Samma rum? Du borde kanske hyra det månadsvis.
Det kommer inte vara särskilt rent efter i kväll.
-Så det kommer bli snuskigt? -Det kan man säga.
Jaså? Du ser ut som en snuskig liten pojke.
Jag har ingen avsikt att kyssa dig eller de tusen kukar du sugit.
Fan. Berätta hur du egentligen känner.
-Jag går och fräschar upp mig. -Ta en dusch.
Med tvål och varmt vatten. Jag vill att du är ren.
Sätt på dig den här.
Du förstår...
Jag kommer äta dig. Från huvudet till tårna.
Låter som en lördagskväll.
Okej, din ansiktslösa subba. Kom och ta mig.
Kom fram, kom fram, var du än är.
Fan.
Helvete!
Thomas!
Min bror och jag har en teori.
När vi var sex år såg vi en katt bli överkörd av en bil.
En vecka senare låg kadavret kvar och i gräset där den låg...
...hade det börjat växa tusenskönor.
Det var där vi först såg det.
-Såg vadå? -De gudomliga livstradgedierna.
Guds kärlek i döden. Skönhet bland det fula och ruttna.
-Är du Bibelpredikare eller nåt? -Nej. Vi har inte skrivit vår Bibel.
Inte än.
Men du... Du har tur.
-Jaså? Varför då? -Du är vårt andra steg mot gudomlighet.
När jag sa att jag skulle äta dig från huvudet till tårna...
...menade jag att jag skulle äta hela dig.
Din hud. Ditt hjärta. Din lever.
Din bukspottskörtel. Din mjälte. Dina äggstockar.
-Allt. -Vad fan gör...
Det här är en av mina favoriter.
Jag kan döda dig först om du vill. Men du måste lova att vara tyst.
Vanity. Kom igen.
Dra åt helvete.
Vad gjorde du, din subba? Din jävla subba.
Vad i helvete!
Vad i helvete?
Herrejösses.
Vad i helvete?
Herrejävlar.
Vad i helvete?
Jösses.
Vad fan?
Herregud.
Hur lång tid brukar sånt här ta?
Det beror på anden.
Ibland en dag eller två. Ibland på en gång.
Vad ser du? Är det som bilder, eller vadå?
Allt möjligt.
Ibland de sista bilderna, ibland fragment, röster...
Det slukar mig totalt.
Jag ser alltihopa.
-Och med henne? -Med henne...
Jag är med dig nu.
Jag är här.
Prata med mig.
Prata med mig. Kände du dem?
Bra. Det är bra, hjärtat.
Du måste berätta deras namn.
Oroa dig inte. De kan inte göra dig illa längre.
Prata med mig så att jag kan sätta dit dem.
-De kommer skada Maddie. -Hon är i säkerhet.
Jag skickade iväg henne med din mor.
Jag låter inget hända henne. Jag lovar.
Snälla prata med mig.
Hon är envis för att hon är rädd.
Jag vet att de var två. Den ena dödade, den andra tittade på.
Nästan.
Ja, den är det.
-Hej, hur är läget? -Håll käften.
Hallå, jag fick dig.
Jag knackade på, men ingen öppnade. Så jag väntade.
Herre Jesus, vad har hänt?
Jag ramlade ner för trappan, detektiven.
Homer. Vi är polare. Gör det ont?
-Min fru säger alltid att lökskal... -Hur kan jag hjälpa dig?
Jag ville ställa några följdfrågor, om du har tid?
Ja, okej. Visst.
-Handlar det om servitrisgrejen? -Ja, kompis.
Jag är rädd att det handlar om servitrisgrejen.
Okej.
-Här är ditt vatten. -Tack.
-Var är din bror? -Han är ute nånstans.
-Jag håller inte direkt koll på honom. -Märkligt.
-Jag trodde ni var väldigt nära. -Det är vi.
-Typ. -Typ? Okej.
-Säkert ute med sin flickvän. -Han har ingen flickvän.
Inte? Inget bilsex för honom då.
-Så du är kvinnokarlen i familjen? -Det vet jag inte.
Jag tror Charles är mer bevandrad i det området.
-Så båda era pappor är döda? -Ja, sir.
Hjärtattack för ena och rattfylla för den andra. Tragiskt.
-Det händer. -Ja. Det gör det inte mindre tragiskt.
-Inte sant? -Visst. Ja.
-Härligt ställe. Väldisponerat. -Tack.
-Vad kallas den här arkitekturstilen? -Jag vet inte. Jag antar...
Jag vet inte.
Var var du kvällen Genevieve Dubois dog?
-Vilken kväll var det nu igen? -Två kvällar sen.
Låt mig tänka.
Nej, jag minns inte.
-Du vet vem jag är. -Jag kollade upp dig.
Jag antog att du skulle det. Så du vet vad jag kan göra?
Du är inte dum, mr 160 i IQ. Bäst att vara ärlig.
Jag visste inte om...
Charles tog den.
Jag har dig, kompis.
Låt oss göra det smidigt.
-Mor? -Han pratade för mycket.
Är du okej? Kom igen. Du är okej.
Här är sängen. Hoppa upp. Okej, okej.
-Så där ja. Kan jag ge dig nåt? -Jag klarar mig.
-Jag gör det gärna. -Nej, jag klarar mig.
-Jag borde nog förklarar några... -Skicka bara hit Charles sen.
Varför hatar du mig?
Varje ord du säger till mig är som gift. Du hatar mig.
Språket, Thomas.
Jag försöker vara en god son, men du vill alltid ha Charles.
Varför är det så?
Okej.
-Okej, kan du hämta mamsens medicin? -Självklart, mor.
Mor... Får jag...
-Kan vi prata om det som hände? -Bäst att glömma det.
Det är en polis i vårt vardagsrum som förblöder. Vi kan inte bara glömma det!
Saken är den, mor...
Charles och jag...
Vi dödade nån.
-Jag vet. -Du vad?
Det kallas skuld, din fjant.
Och du undrar varför jag favoriserar Charles.
Han berättade. Berättade Charles?
Självklart. Han berättade samma kväll.
Speciellt hur du betedde dig som en liten kolikbebis.
Du är precis som din gnälliga far. Värdelös.
Om jag inte hade dödat honom...
...hade han gjort den där dumma sekreteraren gravid.
Spridit mer av sin usla säd.
-Vad säger du? -Din far var alkoholist!
Det var lätt att fejka.
Charles far var ett geni, men...
...men han kunde inte rädda sitt liv.
Vet du hur lätt det är att fejka en hjärtattack?
Till och med du skulle klara det.
-Mor? Varför? -Därför att...
De var inte värdiga. Därför.
Jag vet att ni har lyssnat på mig under åren.
Men på nåt sätt... På nåt sätt visste jag att det skulle bli fel på dig.
Du hade usla gener. Du har varit mitt kräftsår sedan dess.
Herregud.
Titta på dig. Beter dig som en av dem, till och med nu.
Du må ha kommit ur mitt sköte, men du kom ut fel.
-Du dödade min far? -Jag var glad att göra det.
-Han älskade mig! -Kärlek är inte verkligt.
Respekt och rädsla, det är det.
Charles respekterar mig för att han är rädd för mig.
Men du...du är annorlunda.
Du är svag och maktlös, och du trånar efter sånt som inte existerar.
Du må ha betett dig som den stora stygga...
...men när världen visade sig flydde du som ett litet barn.
Du borde bara ta livet av dig och få det överstökat. Spara oss bekymret.
Bra. Skjut dig själv i huvudet.
Gör en Hemingway. Det är det smartaste du kan göra.
Jag har försökt få Charles att döda dig i flera år, men han ville inte.
Jävla idiot.
Jag borde ha aborterat dig när jag kunde.
Jaså, Thomas?
Du har inte staken.
Du kan inte fly från vad du gjort.
Hallå, tjockis.
Håll den här.
Tack.
Ni gillar mig.
Ni gillar mig verkligen.
Jag vill tacka min mor, Thomas...
...och framför allt vill jag tacka Gud.
Tack. Tack.
God natt!
Var var du?
Var var jag?
Juste. Jag förvandlade vatten till vin.
Du är verkligen en jubelidiot, va?
Trevligt att se dig med.
-Ramade du in den? -Ja.
Jag var tvungen att gå till tre affärer för att hitta rätt storlek.
Och du berättade för mor. Hur fan tänkte du?
Vad har du gjort?
Mor?
Mamma?
Mamma? Nej. Nej, nej, nej.
Vad har du gjort?
Du behövde inte döda henne.
Ser du inte vad hon gjort mot oss? Vi är så här på grund av henne.
-Hur då? -Sinnesförvirrade. Galna.
Jag är inte galen.
Hon var inte galen!
Vad har hänt med oss? Vad i helvete hände med oss?
Allt! Allt hände med oss!
Vi är skapade för det här!
För att vi är smartare. Vi är bättre.
All den här skiten och konventionella tänkandet... Vi är bortom det.
Vi har blicken den där blicken... Jag har blicken!
Jeffrey Dahmer hade den. Ted Bundy hade den. Och nu har jag den med.
Blicken hos en självsäker och oåtkomlig människa.
Vi har rört vid det gudomliga.
Vår ögon...har öppnats av Gud.
Vi hade fel.
Vi hade så jävla fel.
Det finns ingen ånger.
Inte för oss. Inte längre.
När du fötts kan du inte återvända.
Sluta prata, du är galen. Du får inte prata.
Vart ska du?
Släpp mig, Charles.
Ska du tjalla på oss?
Ska du skvallra på oss som en liten tjallare?
Din stora mongoloida bebis!
-Vi överlämnar oss. -Sluta.
Vi kan begrava mor och gå tillbaka till hur det var.
-Inget behöver förändras. -Vi kan inte fly från vad vi gjorde.
-De väntar på vårt samtal. -Gör det inte.
Vi kan be om en gemensam cell. De borde kunna ge det om vi samarbetar.
-Ring dem inte. -Det kommer bli bra, lillebror.
Lägg ner telefonen.
De sa att de inte skulle vara så hård om vi erkände. Alla gör misstag.
Lägg ner den jävla telefonen!
Språket, Charles.
Tommy? Fan.
Fan.
Thomas?
Herregud. Tommy?
Är du okej?
Jag skulle behöva lite solsken nu.
Okej. Okej.
Jag älskar den sången.
-Vadå? -Det är okej, Charlie?
Jag kan se...
-Se vem då? -Genevieve.
Hon är där. Jag kan se...
Hon säger att hon förlåter mig.
Tommy? Tommy?
Herregud.
Tommy!
Jag är så ledsen.
Jag vet inte vad det är för fel på mig.
Jag älskar dig så mycket, Tommy. Snälla lämna mig inte.
Ledsen, Charles.
Hej då.
Helvete.
Det är över, kompis. Du kan återvända till verkligheten nu.